Business
Sázkové kanceláře a regulační orgány hledají jasno v otázce limitů sázek pro úspěšné zákazníky
Sázkové kanceláře a regulátoři požadují jasnost: Proč jsou úspěšní zákazníci při sázení omezováni?
![](https://images.prismic.io/eulerpool/ZpQT4R5LeNNTxJBX_Eulerpool-AlleAktien-Draftkings-Wettanbieter-und-Regulierungsbehorden-suchen-nach-Klarheit-uber-Wettlimits-fur-erfolgreiche-Kunden.jpeg?auto=false)
Online sázkové kanceláře inzerují se slavnými osobnostmi, nabízejí sázky zdarma a různá zvýhodnění, aby představily lákavou možnost: Výhru. Někteří sázkaři, kteří dokážou porazit sázkové kanceláře, však uvádějí, že jejich sázky jsou často odmítány, jakmile mají příliš velký úspěch.
Dave Holmes, sportovní sázkař z Chicaga, uvedl, že společnosti jako BetMGM, ESPN Bet a Caesars začaly odmítat jeho sázky, když se svou matematicky založenou sázkovou strategií stále více vyhrával. Obvykle sází přibližně 100 dolarů na sázku. Některé společnosti nabídly místo toho přijímat sázky pouze do výše 50 centů.
„Rád bych skutečně dostal odpověď na to, proč se to děje, ale oni odmítají to vysvětlit,“ řekl Holmes.
Někteří často sázející prohledávají kurzy na všechno, od NFL a MLB zápasů po stolní tenis a šipky, hledají slabiny v cenách stanovených sázkovými kancelářemi a uzavírají výhodné sázky, podobně jako hedgeové fondy hledají podhodnocené akcie.
Hier ist die Übersetzung der Überschrift ins Tschechische:
"Sázkaři, jejichž možnosti byly omezeny, tvrdí, že hádání, proč a kdy k tomu dojde, je frustrující. Někteří navrhli, aby byli poskytovatelé sázek povinni nabízet všem sázkařům stejný maximální limit nebo vysvětlit, proč mají někteří sázkaři různé limity.
Začátkem tohoto roku vedla Massachusettská herní komise veřejnou diskusi o limitech sázek a kladla otázky, jak poskytovatelé online sportovních sázek rozhodují o tom, kolik peněz přijmou od jednotlivých zákazníků. Několik poskytovatelů sportovních sázek licencovaných v tomto státě - včetně DraftKings, FanDuel, BetMGM, Caesars, ESPN Bet a Fanatics - souhlasilo s účastí na zasedání, ale neobjevili se, protože se obávali, že budou zveřejněny obchodně kritické informace, uvedla komise. Od té doby souhlasili s projednáním této záležitosti s komisí.
Regulátor zkoumá limity sázek v době, kdy je druhá strana sázkového podnikání pod přísnějším dohledem: největší poražení. Společnosti umisťují velké sázkaře do takzvaných VIP programů a nabízejí jim tisíce dolarů ve volných sázkách a jiných výhodách, jak uvedl Wall Street Journal v únoru. V reakci na to senátor Richard Blumenthal (D., Conn.) poslal dopisy online sázkovým společnostem a ptal se, jak používají herní data a jiné marketingové metody k cílení na zákazníky.
Sázkové kanceláře neuvádějí pravidelně, kolik zákazníků je omezeno nebo kolik z nich je členy VIP programů. Nakisha Skinner, členka Massachusetts Gaming Commission, vyjádřila na veřejném zasedání v březnu obavy ohledně transparentnosti a férovosti.
„Měli jste situaci, kdy zákazník prohrává a je povzbuzován prostřednictvím outreach programu operátora a pobídek,“ řekl Skinner. „Jaká je rovnováha, když tentýž zákazník začne vyhrávat?“
Sportovní sázkoví manažeři říkají, že omezení sázkaři tvoří jen zlomek jejich zákazníků a mají tendenci být profesionální hráči - na rozdíl od většiny zákazníků, kteří sází na sport pro zábavu. Některé společnosti uvedly, že intenzivní sázení s promacemi by mohlo vést k omezení zákazníka.
Sázkové kanceláře využívají komplexní oddělení pro řízení rizik a obchodování, aby sledovaly tok peněz různými sázkami a minimalizovaly ztráty, zatímco nabízejí atraktivní kurzy pro zákazníky. Společnosti tvrdí, že musí řídit své riziko, aby byly ziskové.
V kamenných kasinech bylo vždy možné blokovat vítězné hráče, stejně jako při sportovních sázkách, a mnoho úspěšných sázkařů musí najít způsoby, jak své sázky maskovat, aby kasina nemohla sledovat, co dělají. Legendární sportovní sázkař Billy Walters používal týmy lidí, kteří se rozptýlili po Las Vegas a sázeli za něj.
Online hazardní společnosti obvykle stanovují maximální částku, kterou mohou zákazníci vsadit na každou nabízenou sázku. Někteří sázkaři zjistí, že jejich osobní limity sázek jsou nižší, když se přihlásí k podání sázky.
Michael Holt žije v Jižní Dakotě, blízko hranice s Iowou. Protože jeho domovský stát sportovní sázení nelegalizoval, jezdí do Iowy, aby mohl legálně sázet online.
Během "March Madness" umístil několik 50dolarových sázek na basketbal. Některé z nich vyhrál a v následujících dnech si všiml, že ESPN Bet a Caesars přijímaly od něj pouze sázky ve výši 5 nebo 10 dolarů. Zatím si nevšiml žádných limitů na své sázky u DraftKings nebo FanDuel.
Holt řekl, že celkem vsadil 1.000 dolarů na aplikaci ESPN Bet a vyhrál 1.200 dolarů, což znamená výhru 200 dolarů.
Skutečnost, že označili hráče s výhrou 200 dolarů, mi přijde docela bláznivá," řekl.
Mluvčí společnosti DraftKings uvedl, že společnost denně nabízí desítky tisíc sázek, všechny s tržně specifickými sázkovými limity. "Omezujeme méně než 1 % hráčů pod tržním limitem, převážně na základě chování při sázení," řekl.
Penn Entertainment, který provozuje ESPN Bet, uvedl v odpovědích zaslaných regulačním orgánům v Massachusetts, že zákazníci obdrží zprávu na obrazovce, pokud sázka překročí jejich schválený limit, který je aktualizován v reálném čase, a že zákazníci mohou tyto limity zvýšit. Jakékoliv zákony nebo předpisy, které by provozovatele bránily v zavedení takových bezpečnostních opatření, by je donutily snížit svou nabídku, uvedla společnost.
Holmes, sportovní sázkař z Chicaga, zkoumal matematický přístup k hazardním hrám, který podle jeho slov zlepšuje šance pro sázející, a uvedl, že od začátku vyhrál téměř 50.000 dolarů.
Řekl, že byl pěti společnostmi bez vysvětlení omezen. Holmes se původně snažil sázet 100 dolarů na sázku, ale nyní může podle společnosti a druhu sázky sázet maximálně 10, 25 nebo 50 dolarů.
Pokud by společnosti otevřeně a upřímně řekly hráčům přímo, že vyhráli příliš mnoho, a přijaly opatření k řízení obchodního rizika, řekl: "Tomu bych velmi dobře rozuměl.